- Är allt som det ska? - Ja då.
- Mamma? - Herregud!
Fly!
- Hej då. - Nej!
En 38-årig kvinna har bortförts från sitt hem i Liverpool.
Hon heter Julie Delany.
Mannen, en företagare från trakten, vårdas på sjukhus.
- Hej. Du heter Craig, va? - Kom.
Vad gör du? Släpp mig!
- Jag har sagt upp mig för det här! - Synd!
- Vad vill du, Tom? - Verkar det här bekant?
Minns du Kråkmorden? Pratas det om likheter?
- Om en imitatör. Hur så? - Han kan ge sig på maken.
Hej, Simon. Han följer tillvägagångssättet i detalj.
Om han hade en kumpan, tror du att han är tillbaka?
- Han har nog aldrig försvunnit. - Varför stoppade du inte honom?
- Det är jag, John. - Julie? Är du oskadd?
Berättar du för polisen så dödar han mig! Kom ensam.
Polisen förnekar samband till Luke Griffin-
- som avtjänar ett livstidsstraff för Kråkmorden.
Kråkan sitter inne. Du satte honom där. Vad är det?
Luke Griffin agerade inte ensam.
Vilken överraskning, Liam.
Har du hört om kvinnan i Allerton?
De sa att han var inne i huset.
- Som med mamma. - Är det varför du kom tillbaka?
Självklart inte. Jag kom för att träffa dig.
20 000 I DAG.
Biträdande polischef Ellroy, hur ska London bli tryggt?
Vi behöver hjälp med terrorbekämpning.
För att förtjäna hjälpen, måste polisen bli tydligare-
-mer effektiv och mer ansvarig.
Vilka steg har tagits för att bygga broar?
- Är det den jag tror? - Jag har påbörjat...
- Ja. - Hon har kommit långt.
...diverse etniciteter...
Är det...
- God morgon. - God morgon.
Vi måste bli klara med båtarna. När ska Craig komma?
- Han kommer inte. Jag sa nej. - Varför?
Han fick för sig nåt i går.
- Vad hände? - Han vet inte hur man uppför sig.
- Vad har han gjort? - Det är överspelat nu.
- God morgon. - Jag behöver några jobbhandlingar.
Kan jag få skjuts? Eller låna bilen?
- Vad behöver du? Jag hämtar det. - Jaha.
Ge mig två sekunder så får du en lista.
Så upptagen han är.
Har du sovit gott?
Som en stock.
Så...
...vad är det där?
Filtarna och stolarna?
Jag spillde vatten på filten och hängde upp den.
- Varför inte torktumla den? - Det var sent.
Jag ville inte väcka dig.
Jag har ett jobb att göra senare.
Vill du hjälpa mig? Som förr i tiden?
Kan jag berätta en hemlighet?
Visst.
En gång, när jag var fyra eller fem år...
...glömde mamma att låsa grinden.
Jag smög ut på egen hand.
Jag hade sett en båt där ute dagen innan.
Den var strandad, fast i gyttjan.
Jag gick dit, men...
Den var längre bort än den verkade och jag halkade i sanden.
När jag äntligen kom fram-
-var ingen där, så...
- Jag klättrade uppför stegen på däck. - Skojar du?
Jag gick in i styrhytten och höll i styrhjulet.
Jag funderade på hur jag skulle starta den är mamma dök upp.
Hon hade letat överallt.
Hon grät.
Jag visste inte om hon var glad eller ledsen.
Hon fick mig att lova att aldrig berätta för dig.
Trodde hon att jag skulle bli arg?
Det här jobbet...
Får jag ta några bilder?
Självklart.
- Hallå? - Det är Vedder, ma'am.
- Ursäkta? - Ollie Vedder.
- Varifrån fick du mitt nummer? - Det är nåt av intresse som pågår.
- Bortförandet. - Vad har det med mig att göra?
Tom Brook har föreslagit en koppling till Kråkan.
- Vem bryr sig om Brook? - Chefsutredaren, exempelvis.
Brook sniffar runt. Han lägger sig i.
- Och? - Han driver ett skyddat boende nu.
- Jaha, och? - Gissa var kvinnans familj är nu?
Muffins.
Banan, det stinker!
Mamma och jag var och handlade för en vecka sen.
Vi gick till olika affärer, men köpte samma klänning.
Vi är mer som systrar.
Jag borde inte ha flytt. Jag borde ha försökt stoppa honom.
Du gjorde rätt. Det var smart av dig.
Det är vad din mamma skulle vilja.
Var är hon?
De kommer att hitta henne.
Här, en snäcka.
Ge mig en minut.
- Jag ville be om ursäkt. - Okej.
Jag drack ett par öl och uppförde mig illa.
- Ursäkten är godtagen. - Vänta.
Jag kan inte prata nu. Kom tillbaka nästa vecka, okej?
- Sa du nåt till Tom? - Nej, inte än.
Och jobbet, då? Jag sa ju upp mig!
Kom och träffa inspektör Burr.
Be teknikerna att ta fingeravtryck. Utöka sökområdet.
- Vad gör du här? - Jag ska hämta saker till John.
- Vi kunde ha gjort det. - Jag är här nu.
- För att kunna snoka runt? - Så ja.
- Jag visar dig vägen. - De har inte bott här länge.
- Vem visste att de hade flyttat in? - Vi jobbar på listan nu.
Vad tror du att tältande handlar om?
En lek som han lekte som barn? En gökunge i boet.
Jag kan bygga hus i ditt hus. Jag kan stjäla din fru från dig.
Så männen är de riktiga offren?
I mördarens sinne, ja.
Varför överlevde Simon Duke?
Kråkan slutade nog när vi fick fast Luke Griffin.
Han lät kumpanen få skulden.
Griffin sitter på livstid. Varför har han hållit tyst?
En pakt av nåt slag? Fruktan?
Vad sa du till henne? Där ute?
- Inget. - Vad pratade ni om, då?
- Mamma! - Du måste vara försiktig, Dani.
- Inte alls. - Du är ledsen...
...men du måste tänka på vad du säger till dem.
Julie Delaney är en högt älskad mor.
Hon är 38 år, 160 cm lång, smal och har långt, blont hår.
Hon var klädd i svart underklänning-
- och fördes bort i en möjligen fyrhjulsdriven bil.
Var ni ute i fredags kväll och tror er ha sett Julie-
- eller en misstänkt bil, är det viktigt att kontakta polisen-
-och meddela vad ni vet.
KRÅKAN
Hon ser trevlig ut. Jag hoppas att ni hittar henne.
- Vi behöver din hjälp. - Min hjälp?
Vem har du delat dina hemligheter med?
Nån i fängelset? En imitatör?
Jag beklagar om nån imiterar det som jag har gjort.
- Jag har inget med det att göra. - Varje detalj stämmer.
- Tältandet, masken, männen binds. - Jag kan inte hjälpa er.
- De detaljerna är allmänt kända. - Det är skitsnack!
- Du vet vem som gör det. - Vissa sa att du hade en kumpan.
Vissa sa att du bara var en följare, en trogen assistent.
- Att Kråkan inte åkte fast. - Det var bara en teori.
En teori? Jaså?
Inspektör Brooks teori, om jag inte misstar mig.
Han var trevlig. Tills han försökte döda mig.
Han, MI5 och CIA?
- Han har alltid haft livlig fantasi. - Har jag?
Inspektör Brook sägs ha lämnat polisen.
Håller ni kontakt?
- Vi kom inte för att prata om Brook. - Kom igen, Luke.
Vad har du att förlora? Du sitter inne för gott.
Berätta var hon finns.
Vet ni...
...att ni slösar tid på att prata med mig?
Och än viktigare...
Ni slösar hennes tid.
- Har de träffat Griffin i fängelset? - Jag vet inte.
- Vad väntar de på? - De berättar inte sånt för mig.
Jag har tyvärr inga nyheter. Jag är ledsen.
- Va? Inget? - Det är ingen fara, Dani.
I går kväll frågade du om Kråkan.
- Som om du inte visste nåt. - Det gör jag inte.
- Det var på nyheterna. - Jag bodde inte i norr då.
Du har en bok om det hemma.
Rotade du runt? Jag tänkte väl det.
- Har du nåt att berätta, John? - Boken är Julies.
Hon älskar äkta kriminalfallsskit. Tack.
- Ma'am. - Tack.
Det ser... mindre ut.
Det är för att du är större.
Jag har alltid älskat lukten av framkallningsvätska.
- Du försökte dricka det en gång. - Inte alls!
- Får jag? - Visst, varsågod.
Det är samma nyckel.
Jag tänder ljuset.
Första fotot som jag såg dig framkalla...
När ansiktet började synas.
Jag trodde att det var magi.
Jag trodde att du var magisk.
Minns du vad det var för foto?
På din mamma.
Jag vet att du saknar henne. Det gör jag också.
Varje dag.
Du frågade vad tältet handlade om.
Ibland...
...blir jag rädd.
- Om jag gömmer mig, så... - Han kommer aldrig tillbaka.
Aldrig.
Vi är starkare tillsammans. Eller hur?
Det gamla teamet?
- Det gamla teamet. - Precis.
Jaha. Två stativ och tre 80-wattslampor borde räcka.
- Extra lampa? - Bra tänkt.
Fick jag med allt som du behöver?
Ja. Tack.
Jag kommer strax tillbaka.
Det är ett fint ställe.
- Undrar du hur jag har råd? - Jag vet hur du hade råd.
Hur mår Sarah?
- Sam. Hon mår bra. - Jag är glad för din skull.
- Ska du inte blåsa ner allt? - Nej, jag känner dig.
Varför ska jag slösa tid på att hota dig?
Okej. Jag vill att du slutar.
Det är han, Elizabeth.
Inte en imitatör, inte en slump. Det är verkligen han.
- Jag står inför en befordran. - Grattis.
Det gör ingen som helst skillnad, men det sista jag behöver-
- är att du petar på nåt som kan ändra Griffins dom.
Det är allt. Det är vad jag kom hit för att säga. Ha förbarmande.
- Alltid en politiker. - Dra åt helvete.
Det är inte rättvist. Inte ens i närheten.
Utan mig skulle du inte ha ett dyft.
- Ska jag vara evigt tacksam? - Ja. Ja, för fan!
Lycka till med jobbet. Hej då.
- Vad ville hon? - Hon var sur för att jag var där.
- Kom hon ända från London för det? - Ja.
Hon blev slutet på din karriär. Avskyr du inte henne?
- Avsky är ett starkt uttryck. - Har du förlåtit henne?
Jag skulle inte gå så långt.
Hon har byggt sin karriär på Kråkfallet.
Drar man ut den stenen, rasar hela muren ner.
- Vad betyder det? - Hon är en chef, Sam.
De täcker sin röv. De är vad de är bäst på.
- Vet jag allt om den här saken? - Ja. Naturligtvis.
Jättebra. Fortsätt le, allihop. Kan gå dit-
- och flytta lampan en liten bit? Så där.
Vinkla den mot den vackra bruden.
Ja, det blir jättebra.
Gorgonzola, allihop. Då kör vi.
Då är de formella bilderna avklarade.
- Pappa...? - Dags för galenskaperna nu.
Knäpp upp den översta knappen.
Låt brudgummen hålla blombuketten.
- Du sa att jag kunde... - Jag ska bara ta några här. Fint.
- Skulle inte jag få fotografera? - Jo, om en stund.
- Visst. "Om en stund." - Bli inte alldeles till dig.
Varför tror jag på nåt jävla ord som du säger?
Så ja, Liam. Liam. Liam, Liam!
- Var är John? - Han skulle gå en promenad.
- Vem är det i BMW: n? - Min kompis.
Vad heter han? Vad heter han, för fan?
- MacBride. - Du har röjt det skyddade boendet!
Varför gav du honom 20 000? Ska jag kalla hit polisen?
Jag skulle inte göra det.
- Hotar du mig? - Jag har en affär att avsluta.
Han fick 20 000 som plåster på såren. Vad gör du?
Hej, Jane. Kan du kolla upp en skylt åt mig? Namnet är MacBride.
Kom igen!
- Är allt som det ska, Dani? - Visst. Jag ska ha ett glas vatten.
Tom, kan vi talas vid?
Olly! Har du kollat upp Toms skyltar?
- Nej. - Varför inte?
- Du vet att jag respekterar dig. - Men...?
Pratar du om fallet med Brook så har jag inget val.
- Inget val? - Än att anmäla dig för tjänstefel.
- Skojar du? - Nej!
Vet polisen att din mamma finns på en dejtingsajt?
Varför inte? Tror du inte att det är viktig information?
Hade din mamma kontakt med män från sajten?
- Nej. - Hur vet du det?
Hon visste inte att profilen fanns.
Jag la upp den.
- Varför gjorde du det? - För hon kan få nån bättre.
Ogillar du John?
- Ogillar du att vara i närheten? - Jag avskyr honom.
Har han gjort din mamma illa?
Dig?
- Jag gillar honom inte, okej? - Okej.
Jag litar inte på nåt som han säger.
Så din mamma visste inte att du la upp en profil där?
- Nej. - Och John?
Kan han ha vetat?
Jag vet inte.
Jag tror inte det. Snälla, säg inget till honom.
Julie kände inte till profilen. Dani la upp den utan lov.
- Varför? - Hon ogillar John.
- Är du säker på det? - Ja, hon sa det nyss.
- Jag ska ut och ta en cigg. - Visst.
Han kunde ha fått reda på dejtingprofilen och blivit svartsjuk.
Han äger en bok om Kråkan-
- och han betalade nån suspekt snubbe dagen efter försvinnandet.
Men han verkar inte vara en mördare.
Han beter sig inte som en psykopat, nej.
- Men...? - Men...
...det betyder inte att han inte är svartsjuk-
- och tillräckligt smart för att dölja ett mord med Kråkan.
Ja, jag är säker. Sluta fråga!
Vet du hur långt det är till horisonten?
Nej.
Inte jag heller.
- Är du på semester? - Ja, på sätt och vis.
Bor du här?
Jag reser runt. Jag lagar båtar och sånt.
Trevligt.
Vi är några som ska träffas i kväll.
Har du lust att slumma lite?
Det är vid nästa strand.
Bara de med inbjudan får komma.
Jag ska tänka på saken.
Det tar jag som ett nej.
Var är hon?
Min kompis...
Han håller tyst om det här stället.
Det har du mitt ord på.
Bra.
Jag vet vad du tänker.
Vem bryr sig om sitt företag när kvinnan som han älskar...
Jag...
Jag är dålig på att inte göra nåt. Jag kan inte bara sitta still.
Då är vi två.
Min farsa jobbade på ett tryckeri. I Wapping i Docklands.
En dag kom han hem och satte sig för att äta middag som vanligt.
Plötsligt sa han: "Tryckeriet ska stänga."
Bara så där. Det var allt.
Han förlorade jobbet och fick inget annat.
Han klagade aldrig, han gick inte i protestmarscher.
Inget. Han bara tog det.
När mamma blev arg sa han att det var ödet.
Jag minns att jag satt där som åttaåring-
- och tänkte: "Åt helvete med ödet."
Och vet du vad?
Allt som har stått mig närmast-
- som jag har gjort allt för att hålla fast vid... tas ifrån mig.
Julie Delaney är en högt älskad mor.
Hon är 38 år, 160 cm lång, smal och har långt, blont hår.
- Klädd i en svart underklänning... - Hon är duktig.
...i en bil, möjligen med fyrhjulsdrift.
Var ni ute i fredags kväll och tror er ha sett Julie-
- eller en misstänkt bil, är det viktigt att kontakta polisen...
- ...och meddela vad ni har sett. - Varför slutade du?
- Tack. - På riktigt.
Jag har sagt det. Politik.
Trodde du att Griffin hade en kumpan, men ingen hörde på?
De frös ut mig. Alla från Elizabeth neråt.
Det var bara en utredning. Varför bad du inte om förflyttning?
Jag ville inte förflyttas.
Det var mitt team, mina killar.
Efter att det hände...
...ville jag bara bort.
Ja?
Sluta.
Dani? Dani!
Jag såg Dani springa ut från Johns rum nyss.
Springa? Som om hon var rädd?
Det är svårt att säga.
- Hallå? - Luke Griffin är på sjukhus.
- Va? - Han har blivit svårt misshandlad.
MacBride. Du betalade honom för att få Griffin torterad.
- Va? - Du har frågat om Griffin.
- Och? - Han har misshandlats svårt.
- Skulle det vara en slump? - Okej, jag gjorde det.
Ni kommer ju ingenstans. Ingen tok ska döda Julie.
- Risken för det har ökat nu. - Skitsnack.
Sa Griffin var Julie finns?
- Jag vet inte. - Vad sa MacBride?
Inget, han svarar inte i mobilen!
Hör på mig. Du är säker nu.
Vi måste få dig härifrån. Jag är Johns kompis.
Så ja, håll dig till mig.
Text: Katharina Bohlin www.sdimedia.com